![Pohlednice z historie: 1957 Třetí neúspěch Mosse](https://svetformule.cz/wp-content/themes/svetformule/img/img_placeholder-800x400.jpg)
Juan Manuel Fangio získal, na dlouhou dobu rekordní, pátý titul mistra světa Formule 1. Ferrari v této sezóně bojovalo o přežití a největšími hvězdami se stali Stirling Moss a tým Vanwall.
I přesto, že Fangio získal minulý rok titul s Ferrari, odešel frustrovaný z tamních poměrů a nechal se zlákat týmem Maserati, který mu nabídnul zcela nový model svého vozu s označením 250F. U Maserati vystřídal Stirlinga Mosse, který se nechal zlákat vlasteneckou myšlenkou na čistě anglický tým a přestoupil k Vanwallu. Hawthorn napotřetí přišel zpět k Ferrari, tentokrát od BRM. V této sezóně také vstoupil do Formule 1 německý závodník Wolfgang von Trips.
V roce 1957 se jelo 7 Velkých cen a 500 mil Indianapolis. Bodováno bylo 5 nejrychlejších jezdců v závodě systémem 8, 6, 4, 3, 2 a 1 bod získal jezdec s nejrychlejším kolem během závodu. Do šampionátu se započítalo pouze 5 nejlepších výsledků ze všech 8 závodů.
Kalendář sezóny 1957
Datum | Název | Okruh | |
---|---|---|---|
13.1.1957 | Velká cena Argentiny 1957 | Buenos Aires | |
19.5.1957 | Velká cena Monaka 1957 | Monte Carlo | |
30.5.1957 | Velká cena Indianapolis 500 1957 | Indianapolis | |
7.7.1957 | Velká cena Francie 1957 | Rouen | |
20.7.1957 | Velká cena Velké Británie 1957 | Aintree | |
4.8.1957 | Velká cena Německa 1957 | Nürburgring | |
18.8.1957 | Velká cena Pescara 1957 | Pescara | |
8.9.1957 | Velká cena Itálie 1957 | Monza |
V lednu se konala Velká cena Argentiny a opět se na startu objevily pouze vozy Maserati a Ferrari. Moss si proto vypůjčil vůz Maserati, aby se mohl Velké ceny zúčastnit. Jenže na startu zlomil pedál plynu a opravou ztratil 10 kol. Snažil se dohnat, co se dalo, a zajel alespoň nejrychlejší kolo závodu. Tím získal jeden bod. Hawthorn, Musso i Collins, všichni jezdci Ferrari, měli problémy se spojkou a závod nedokončili. První čtyři místa získali jezdci s vozy Maserati a rozbili tím všechny ambice Ferrari. Zvítězil Juan Manuel Fangio, druhý skončil Jean Behra, třetí Carlos Menditeguy a čtvrtý skončil Harry Schell.
Před další Velkou cenou Monaka zahynuli dva jezdci Ferrari. Teprve šestadvacetiletý Ital Eugenio Castellotti, který se zabil při testovacích jízdách v Modeně, a Španěl Alfonso de Portago se svým spolujezdcem Edmundem Nelsonem zahynuli při závodě Mille Miglia ve sportovním Ferrari. Při této havárii přišlo o život i 10 diváků. To byla velká rána pro Enza Ferrariho a jeho tým.
19. května se jela Velká cena Monaka a diváci byli ve 4. kole svědky hromadné nehody, která vyřadila Collinse, Mosse a Hawthorna. Do vedení se dostal Fangio s Maserati následovaný Brooksem s Vanwallem, třetí jezdil von Trips s Ferrari, ale v 96. kole mu explodoval motor a na třetí místo se dostal Jack Brabham se slabým Cooperem. Bylo pro všechny velké překvapení, ale nedlouho potom mu vypovědělo službu palivové čerpadlo a propadl se na konečné šesté místo. Třetí nakonec skončil Američan Masten Gregory s Maserati. Druhý se umístil překvapivě Tony Brooks s Vanwallem a Velkou cenu Monaka vyhrál Fangio s Maserati.
Na konci května se jel závod 500 mil Indianapolis, jehož se opět zúčastnili pouze Američtí jezdci. Zvítězil Sam Hanks s vozem Epperly – Offenhauser.
7. července následovala již 60. Velká cena, která se konala ve francouzském Rouen. Stirling Moss byl nemocný a do Francie neodcestoval, soustředil se na domácí Velkou cenu, která následovala. V Rouen opět zvítězil Juan Manuel Fangio s Maserati a rázně vykročil k zisku dalšího titulu. Druhý skončil Luigi Musso s Ferrari a třetí jeho kolega Peter Collins.
Poté se všichni přesunuli na britské ostrovy k Velké ceně Velké Británie na okruh Aintree. Stirling Moss se svým Vanwallem vedl závod a diváci šíleli, Fangio odstoupil pro poruchu motoru a stejný problém postihl i Vanwall Stirlinga Mosse. Ten ale zastavil v boxech a převzal vůz od svého kolegy Tonyho Brookse. Do závodu opět vyrazil na šestém místě, a když jeho soupeřům nastaly technické problémy, začal se prokousávat startovním polem směrem vzhůru. Collinse postihl únik vody a převzal vůz od Trintignanta, Behra také zničil motor a Hawthorn na jeho úlomcích píchl pneumatiku. Stirling Moss nakonec dokázal zvítězit a bouřlivé ovace publika neměly konce. Vždyť naposledy v britské Velké ceně zvítězil domácí vůz v roce 1923. Druhý skončil Luigi Musso s Ferrari a třetí dojel Mike Hawthorn také s Ferrari.
Velká cena Německa byla šestá v pořadí a jelo se na okruhu Nürburgring a společně s vozy Formule 1 závod absolvovaly také vozy Formule 2. Fangio před startem sledoval mechaniky a jezdce týmu Ferrari, a když viděl, jaké si chystají pneumatiky a kolik paliva tankují do vozů, došlo mu, že chtějí pravděpodobně jet celý závod bez zastávky v boxech. Rozhodl se proto, že použije měkčí směs pneumatik a pojede jen s půlkou nádrže. Měl v plánu vybudovat si takový náskok, aby mu to vynahradilo ztrátu při zastávce v boxech. Závod skutečně vedl, a než ve 13. kole zajel do boxů, měl náskok 28 vteřin před Hawthornem a Collinsem. Jenže zastávka v boxech byla pohromou, mechanikům se nedařilo uvolnit jedno z kol a Fangio vyrazil do závodu na třetím místě se ztrátou 48 vteřin na druhého Collinse. V následujících 10 kolech zajel 9x nejrychlejší čas závodu. Hned v prvním kole po výjezdu z boxů stáhl ztrátu na vedoucího Hawthorna o 15,5 vteřiny a v následujícím kole o 8,5 vteřiny. Na začátku 21. kola se Fangiovi podařilo předjet Collinse a dostal se na druhé místo a potom dostihl také Hawthorna. Ten se bránil, ale Fangio se před něj přesto dostal. V posledním kole jel Fangio na prvním místě, Hawthorn se nechtěl smířit s druhým místem a marně na Fangia dotíral. Juan Manuel Fangio s vozem Maserati zvítězil ve Velké ceně Německa a tohoto vítězství si považoval jako nejlepšího z celé své závodní kariéry. Po závodě řekl: „V celém mém životě jsem nejel rychleji než dnes a nemyslím si, že toho někdy budu schopen“.
18. srpna se jela v Itálii Velká cena Pescara na stejnojmenném okruhu, byla to náhrada za zrušené Velké ceny Belgie a Nizozemska, jejíž pořadatelé měli finanční problémy. 200 000 diváků, takový ohromný dav přišel sledovat Velkou cenu na nejdelší okruh v historii Formule 1, který měřil 26 kilometrů. Měl dvě dlouhé rovinky, na kterých byly umělé šikany a spousta zatáček. Trať byla úzká a hrbolatá, byla to asi nejnebezpečnější trať v celé historii Formule 1. Enzo Ferrari se rozhodnul, že jeho jezdci nebudou v tak nebezpečném závodě startovat, a tak Hawthorn a Collins do závodu nenastoupili. Luigi Musso byl nešťastný, protože stále mohl bojovat o titul mistra světa, a tak si půjčil Ferrari soukromě. Ten závod vedl, ale z jeho vozu začal unikat olej a v 9. kole odstoupil. Do čela se dostal Stirling Moss s Vanwallem a závod nakonec vyhrál. Druhý skončil Juan Manuel Fangio s Maserati a třetí Harry Schell také s Maserati. Fangio si tímto druhým místem zajistil předčasně titul mistra světa Formule 1.
První zářijový týden, jako již tradičně, se jela Velká cena Itálie, byl to poslední podnik sezóny 1957 a diváci byli svědky velkolepého souboje Maserati a Vanwallu. Tento souboj vyhrál Stirling Moss s Vanwallem, druhý skončil Juan Manuel Fangio s Maserati a na třetím místě dojel nadějný německý závodník Wolfgang von Trips s Ferrari.
Ferrari nevyhrálo ani jednu Velkou cenu a do další sezóny mělo na čem pracovat. Tuto práci jim částečně ulehčil tým Maserati, když oznámil, že ve Formuli 1 pro nedostatek financí končí. Juan Manuel Fangio v tomto roce získal svůj pátý titul mistra světa a čtvrtý titul v řadě za sebou.
Celkové pořadí šampionátu 1957
P | # | Jezdec | Tým | Body | ||
---|---|---|---|---|---|---|
1 | 2 | Juan Manuel Fangio | Maserati | 46 | ||
2 | 4 | Stirling Moss | Maserati | 25 | ||
3 | 12 | Luigi Musso | Ferrari | 16 | ||
4 | 16 | Mike Hawthorn | Ferrari | 13 | ||
5 | 20 | Tony Brooks | Vanwall | 11 | ||
6 | 22 | Harry Schell | Maserati | 10 | ||
7 | 2 | Masten Gregory | Maserati | 10 | ||
8 | 10 | Peter Collins | Ferrari | 8 | ||
9 | 9 | Sam Hanks | Epperly | 8 | ||
10 | 26 | Jim Rathmann | Epperly | 7 | ||
11 | 6 | Jean Behra | Maserati | 6 | ||
12 | 10 | Stuart Lewis-Evans | Connaught | 5 | ||
13 | 30 | Maurice Trintignant | Ferrari | 5 | ||
14 | 8 | Carlos Menditeguy | Maserati | 4 | ||
15 | 18 | Wolfgang von Trips | Ferrari | 4 | ||
16 | 1 | Jimmy Bryan | Kuzma | 4 | ||
17 | 54 | Paul Russo | Kurtis Kraft | 3 | ||
18 | 8 | Roy Salvadori | BRM | 2 | ||
19 | 73 | Andy Linden | Kurtis Kraft | 2 | ||
20 | 20 | Alfonso de Portago | Ferrari | 1 | ||
21 | 20 | Jose Froilan González | Ferrari | 1 | ||
22 | 34 | Giorgio Scarlatti | Maserati | 1 | ||
23 | 24 | Jo Bonnier | Maserati | 0 | ||
24 | 26 | Alessandro de Tomaso | Ferrari | 0 | ||
25 | 28 | Luigi Piotti | Maserati | 0 | ||
26 | 14 | Eugenio Castellotti | Ferrari | 0 | ||
27 | 14 | Jack Brabham | Cooper | 0 | ||
28 | 6 | Ron Flockhart | BRM | 0 | ||
29 | 12 | Ivor Bueb | Connaught | 0 | ||
30 | 22 | Horace Gould | Maserati | 0 | ||
31 | 40 | Hans Herrmann | Maserati | 0 | ||
32 | 4 | André Simon | Maserati | 0 | ||
33 | 16 | Les Leston | Cooper | 0 | ||
34 | 6 | Johnny Boyd | Kurtis Kraft | 0 | ||
35 | 48 | Marshall Teague | Kurtis Kraft | 0 | ||
36 | 12 | Pat O’Connor | Kurtis Kraft | 0 | ||
37 | 7 | Bob Veith | Phillips | 0 | ||
38 | 22 | Gene Hartley | Lesovsky | 0 | ||
39 | 19 | Jack Turner | Kurtis Kraft | 0 | ||
40 | 10 | Johnny Thomson | Kuzma | 0 | ||
41 | 95 | Bob Christie | Kurtis Kraft | 0 | ||
42 | 82 | Chuck Weyant | Kuzma | 0 | ||
43 | 27 | Tony Bettenhausen | Kurtis Kraft | 0 | ||
44 | 18 | Johnnie Parsons | Kurtis Kraft | 0 | ||
45 | 3 | Don Freeland | Kurtis Kraft | 0 | ||
46 | 5 | Jimmy Reece | Kurtis Kraft | 0 | ||
47 | 92 | Don Edmunds | Kurtis Kraft | 0 | ||
48 | 28 | Johnnie Tolan | Kurtis Kraft | 0 | ||
49 | 89 | Al Herman | Dunn | 0 | ||
50 | 14 | Fred Agabashian | Kurtis Kraft | 0 | ||
51 | 88 | Eddie Sachs | Kuzma | 0 | ||
52 | 77 | Mike Magill | Kurtis Kraft | 0 | ||
53 | 43 | Eddie Johnson | Kurtis Kraft | 0 | ||
54 | 31 | Bill Cheesbourg | Kurtis Kraft | 0 | ||
55 | 16 | Al Keller | Kurtis Kraft | 0 | ||
56 | 57 | Jimmy Daywalt | Kurtis Kraft | 0 | ||
57 | 83 | Ed Elisian | Kurtis Kraft | 0 | ||
58 | 8 | Rodger Ward | Lesovsky | 0 | ||
59 | 52 | Troy Ruttman | Watson | 0 | ||
60 | 23 | Elmer George | Kurtis Kraft | 0 | ||
61 | 55 | Eddie Russo | Kurtis Kraft | 0 | ||
62 | 24 | Mike MacDowel | Cooper | 0 | ||
63 | 28 | Herbert MacKay-Fraser | BRM | 0 | ||
64 | 38 | Bob Gerard | Cooper | 0 | ||
65 | 24 | Jack Fairman | BRM | 0 | ||
66 | 15 | Bruce Halford | Maserati | 0 | ||
67 | 18 | Paco Godia | Maserati | 0 |
Shrnutí sezóny 1957 – 1. díl
Shrnutí sezóny 1957 – 2. díl
Předchozí díly tohoto serálu naleznete ZDE.